Järjepidevuse säilitamiseks mainin, et käisin esmaspäeval taas Manowari kuulamas. Lugesin huvi pärast üle oma aastatetagused märkmed ja avastasin üllatusega, et olen täpipealt samu tundeid, nagu sel esmaspäeval, juba 2016. aastal tundnud. Mainitud tunded kirjalikul kujul:
Rasmus kirjutas:Kõige negatiivsem osa (kontserdi lühiduse kõrval) peitub setlistis, mis minu arust seekord ikka suht kesine on, eriti kuna olen viimase kuu jooksul Manowari vanema kraamiga põhjalikumalt tutvunud ja sealt nii mõnegi uue lemmiku leidnud. "King of Kingsiga" satuti mingisse imelikku tsüklisse, kus tuli järjest üksteise otsa viis väga kiiret ja raju lugu, mis mulle natuke väsitavalt mõjusid - oleks võinud vabalt mõne rahulikuma ja meloodilisema laulu vahele lisada. "
Battle Hymn" näiteks, üks Manowari võimsamaid teoseid.
Seekord tuli küll "Battle Hymn" lisaloona ära ning see oli kahtlemata ka tänavuse kontserdi suurim ja positiivseim üllatus, kuna varem seda laulu sel tuuril kõlanud pole. Vist (küllalt imelikul) põhjusel, et tohutu kotkas "Battle Hymnsi" albumikaanelt ei mahu igale lavale ära. Unibet Arenasse mahtus, jumal tänatud.
Uus kitarrist on täiesti lollakas (mitte andetu, vaid lihtsalt laisk ja lohakas - ja see on isegi suurem patt) ja ühtki korralikku kidrasoolot sel kontserdil ei kõlanud. Vaatasin kõiki tema etteasteid sellise näoga -->
![Silmade pööritus :pööritus:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
Eric Adams on seevastu erakordne ja minu kui vokaalipede jaoks olid kontserdi nauditavamad hetked, kui bänd vaikis ning Adams lindi pealt tuleva koori või täieliku vaikuse taustal oma vokaalset meisterlikkust demonstreerida sai. Olen alati imetlenud, kuidas ta oma häält ja mikrofoni omaette instrumendina kasutab. Rõõm on näha, et vahepealsed aastad pole halvasti mõjunud.
"Gates of Valhalla" alguses võttis Adams noote, millest oleks iga normaalne tema vanuses laulja kõrvale hiilinud (ja keegi poleks pahaks pannud). Seejuures ei hoia ta näol punnitatud kirveilmet, nagu DeMaio, vaid naudib laval olemist, laulmist ja publikuga suhtlemist. DeMaio võib olla võrratu laulukirjutaja, aga ilma Adamsita oleks Manowar laval täiesti tühi koht. Tema üksipäini tegi selle sõu.
Loodan, et see ei jää viimaseks korraks!
Heavy metal or no metal at all!