Mulle ka meeldib
snooze'i kasutada, kuid ega see kasulik ei ole tõesti. Tahakski end harjutada esimese kellahelina peale ärkama sõltumata sellest, mitu tundi tagasi magama olen läinud, aga just talvel, kui teki all on nii SOE, kipub voodist välja saamine olema päris raske.
Mul see tšeki-värk sõltub isegi poest täiesti, nt Selveris, kus alati väga kindlalt kliendilt küsitakse, kas tšekki soovib, ütlen kohe pärast maksmist "Tšekki ei taha!", samas näiteks Comarketis jätan tšeki lihtsalt sinna rahaalusele (?) vedelema. Statoilis üldiselt võtan tšeki ja viskan selle seal kohviautomaadi juures ära.
Üks asi, mida teemas maininud pole: kui näen kedagi nt ühistranspordis midagi lugemas, siis tahan alati teada saada, mis raamatuga tegemist, eriti loomulikult juhul, kui lugejaks nägus tüdruk.
![Irvitus :irw:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
Paraku näeb aina vähem inimesi lugemas, kõigil nina telefonis. Mind hullult häirib, kui keegi paistab hukkamõistva näoga vaatavat, kui ise telefoni kasutan aktiivselt nt trollis, sest ma võin täiesti vabalt mõnele pakilisele e-mailile vastata vms. Ei tähenda tingimata, et ma mängin Angry Birdsi vms.
Olen tuvastanud ühe kiiksu, mis järjekordselt tõestab, et ma peaks
vähem jooma. Alates jõuludest oman Sennheiseri juhtmeta kõrvaklappe, mis tuleb aeg-ajalt sellise fancy doki peale laadima asetada. Alati kui ma purjus olen, panen millegipärast magama minnes klapid pudeli peale seisma. Hiljuti avastasin hommikul, et kõrvaklapid kõlguvad stabiilselt viinapudeli kaela peal ja mõned õhtud tagasi üritasin minut aega neid Jägermeistri pudelile panna, mis üldse ei õnnestunud -- arvasin, et juba katki või midagi. Võttis umbes minut mõistmaks, et need tuleb ikka doki peale panna. Kum-ma-line!
Minu jaoks on veidralt põnev, kui kellelgi on meeletu huvi millegi väga spetsiifilise vastu. Sattusin
blogi peale, mille omanik arvustab sulepäid, ja kuigi mind ennast sulepead kuidagi ei koti, oli lihtsalt põnev lugeda, sest tema kirg paistis välja - ilusad fotod ka veel. Samal põhjusel sai vahepeal nuge, matkavarustust jms arvustava
cutleryloveri YouTube'i kanalit jälgitud.
Kui näen tänaval võõrast koera, siis teen talle nägusid või auh-auh ja loodan sisimas, et jään talle igaveseks meelde või tundun talle kellegi super-erilisena, keda tuleb austada.
JazZ- kirjutas:Saan aru, et siinkohal on tegemist vähemalt väiksel määral silmakirjalikkusega, sest eelnevalt jutuks tulnud aeglaselt kõndivatel inimestel võib venimiseks samuti mingi tervislik põhjus olla, aga enamjaolt olen kindel, et nad on lihtsalt saatana jüngrid.
Irooniline, et mida surmale lähemale inimene jõuab, seda aeglasemalt ta liigub. Ideaalses maailmas oleksid lapsed nagu kilpkonnad (neid saaks vähemalt eest ära lükata!) ja pensionärid turbo peal.
P.S. Väga paslik, et teemaalgatajaks on Weirdo!